Tidigare på Stargate Atlantis:
Vad har major Sheppard för skada?
En konstig utomjordisk insekt fäste sig på hans hals.
En del av Ellia är mänsklig
och en del kommer från nåt vi kallar iratus-insekten.
Det är möjligt att vi med hjälp av retrovirus
kan få bort den delen, och bara ha kvar den mänskliga delen.
Hon tog retroviruset.
- Du sa att det inte är klart. - Inte på långa vägar.
Är du oskadd?
Ja.
- Det är inte nödvändigt. - Jo.
Du har förlorat mycket blod.
Njut av resan, överste. Jag får gå.
Du har fått en sticka.
Det är en smärtsam sticka.
Då så.
Tack.
Det kan göra lite ont.
Det gör det säkert.
- Svider det inte? - Nej.
Du har kanske hög smärttröskel, men...
Vad då?
- Borta. - Vad?
Såret. Det är läkt.
Kanske var såret inte så djupt.
Var kom blodet ifrån?
Det kanske såg värre ut än det var.
Jag ser inga tecken på något sår.
Konstigt, för det gjorde ont som fan.
- Var det verkligen ett sår? - Ja, det kom mycket blod.
- Det kanske var hennes. - Det var mänskligt.
Det kanske var näsblod.
- Skulle det vara roligt? - Det är inte det minsta roligt.
Ge mig några timmar så jag får analysera ditt blodprov.
- Vi löser det. - Och tills dess?
Du får titta över min axel, om du vill.
- Frestande, men... - Fortsätt som vanligt.
Jag trodde du sa att du var en Flykting.
- Lustigt. - Jag brukar knappt kunna hålla takten.
- Vad är det med dig? - Vad är det med dig?
Vatten?
Hör du, dåliga förloraren.
Jag uppför mig inte illa när du slår mig.
Jo, det gör du.
Då kör vi igen.
Varsågod.
Visst, Butter. Det ska jag.
Dr Beckett?
Jag tänkte att du ville se det här.
Överste Sheppards blodprov?
- Har du testat det två gånger? - Självklart.
Gör om det. Jag vill vara säker när jag säger det.
- Inte illa? - Nej då.
Du är bra.
- Du har övat. - Inte direkt.
Du visar en avsevärd förbättring, överste Sheppard.
Du kan kalla mig John när vi inte är i tjänst.
- Visst... John. - Så där.
Ska vi fortsätta, eller...
Jag vet inte vad som hände.
Överste...
Det var intressant.
Överste Sheppard, till sjukavdelningen.
Hur är det?
Dr Beckett väntar på dig.
Ja.
Den goda nyheten är att vi med säkerhet kan säga
att Ellia inte sög ut något liv.
- Det visste vi redan. - Jo, visst.
Är det det bästa du har att komma med?
Du verkar ha infekterats av iratus-insektens retrovirus,
det vi använde för att göra Ellia mänsklig.
- Hon blev inte mänsklig. - Ellia tog det för tidigt.
- Det var inte färdigt. - Jag beskyller inte dig.
Men hon förvandlades till något som är nära en iratus.
- Jag vet hur mycket du... - Hatar de där insekterna?
- Ja. - Men för det första, Ellia var Vålnad
och hon tog en massiv dos av retroviruset.
Vet vi hur överstens kropp svarar på medlet?
Det var aldrig menat att ges till någon.
Släpp det.
Jag vet inte hur din kropp reagerar. Jag kan inte ens gissa.
Om hur jag känner mig är någon indikation, så mår jag bra.
Det är möjligt att det redan bryts ned hos dig.
- Ellias förvandling var omedelbar. - Du ser?
Men såret på din arm läkte onaturligt snabbt.
- Om det var ett sår. - Det måste det har varit,
- annars hade du inte infekterats. - Hon spottade mycket.
- Så vi håller bara koll? - Kom hit var sjätte timme.
Det kan jag.
- Du borde... - Ställa in utomvärldsaktiviteter...
-tills vi vet mer. - Tack.
Vi ses om sex timmar.
Du jobbar sent.
Nej, inte direkt.
Vi försöker få bort det från Daedalus terminaler.
Besättningen lyckas jämt få tillbaka det.
Gå aldrig emellan ett geni och ett dataspel.
Ska du inte ut på uppdrag?
Jo, tills jag hörde talas om Sheppard.
Beckett har hand om honom.
Om överstelöjtnanten inte kan fullfölja sina plikter, så...
Ni har befäl över ett skepp. Jag vill inte att ni har för mycket.
Novak och Hermiod kör en hel genomgång.
De är oroade över att hoppa mellan galaxer,
vilket betyder att jag har tid över.
Låt mig tänka över det.
Tack.
- Har du schack också? - Ja, faktiskt.
Jag måste varna dig, jag är militär strateg.
Jag får välta risken.
Doktor... det är Sheppard.
Ja, överste.
Vi måste nog ta min första kontroll tidigare.
Retrovsiruset bryts inte ned hos honom.
- Är du säker? - Ja.
Det börjar förändra hans DNA.
Om det får fortsätta, förvandlas han till
något liknande det Ellia blev.
Hur lång tid har vi på oss?
- Jag vet inte exakt. - Månader? Veckor?
Vi har dagar.
Vad har vi för plan?
Jag har injicerat ett medel som hindrar retroviruset något
när det gäller hans kognitiva förmåga,
men det är allt. Vi utforskar olika behandlingar
- som kan vara effektiva. - Vi har inte tid med det.
Det måste finnas något i De Gamlas databas.
Jag vet det. Vi gör vårt bästa.
Jag vet. Förlåt.
Du borde prata med honom.
Han döljer det väl, men jag hade varit vettskrämd.
Hur går det för mig?
När du är mållös blir jag orolig.
- Du kommer att bli bra. - Oj. Det är rena dödsdomen.
- Nej, det är det inte. - Har du sett det här?
- Beckett löser det. - Jag tror att jag redan gjort det.
Vet du vem jag känner mig som? Ford.
Det som hänt dig är helt annorlunda.
Jag vet. Men jag känner det ändå.
Jag menar, jag kan känna att det ändrar mig inuti, som han.
Jag tror inte det är möjligt.
- Du oroar dig. - Nej, det är...
En av de bästa veckorna nånsin var när jag drog ut en visdomstand.
Jag gick på kodein. Det är liksom samma sak.
Jag vet att jag borde ha ont eller oroa mig över det här,
men jag gör inte det. Det skrämmer mig mest av allt.
- Vi kommer att klara av det. - "Klara av det"?
"Beckett löser det. Du kommer att bli bra"?
Du suger verkligen på att trösta.
- Jag vet. Jag är ledsen. - Men jag uppskattar försöket.
Det fungerar bara om retroviruset gjorde som vi tänkt.
Du räknar inte med det som händer i hans somatiska celler.
Det enda jag räknar med
är hur fel du har, så fortsätt.
Vänta. Herregud... Vi ser på det på fel sätt.
Den bästa idén vi har är att behandla honom på genetisk nivå
genom att ge en stamcellsbehandling.
- Det är nog bästa alternativet. - Mer mänskligt genetiskt material
kommer bara att ge retroviruset mer bränsle.
Ja, jag håller med.
Det är därför vi måste använda stamceller från iratus.
Ursäkta?
Iratusstamceller skulle inte stötas bort av hans kropp
och skulle ignoreras av retroviruset.
- Attackera det från insidan. - Precis.
Det kan styra retroviruset och reparera hans muterade celler.
Det enda insektsmaterialet vi har är från en som har dött.
Vi kunde programmera cellerna om vi hade dem,
men vi har inte tid att producera artificiell
genterapi i sån volym
Det betyder, mina damer och herrar,
att vi måste ut på äggjakt.
Lugn. Sitt ner.
- Hur mår översten? - Inte så bra.
- Jag är ledsen. - Jag också.
Det vore bäst om du övertar överste Sheppards plikter...
- Självklart. - Tills han är på benen igen.
Ni står varandra nära, va?
Vi har gått igenom mycket tillsammans.
Det bästa teamet i två galaxer
jobbar på att bota honom.
Jag slår vad om att de lyckas. Om du behöver prata...
Om du övertar hans plikter...
- Det kan jag göra. - Tack.
De Gamlas databas innehåller information om iratus-insekten.
Vi vet vilken planet den finns på och att den lägger ägg på mörka platser.
Det blir lätt att hitta.
Senast vi träffade på en, förlorade vi nästan Sheppard.
Hur ska vi kunna gå in i ett bo?
Vi har inget val.
De bästa stamcellerna kommer från embryon.
Med dem har vi en chans att rädda överste Sheppard.
- Är det enda möjligheten? - Det är en tidsfråga.
Vi vet inte vad som händer.
Det enda vi vet, är vad som händer om vi inte gör något.
Överste Sheppard skulle göra samma sak för oss.
- Medgives. - Jag behöver packa.
- Hämta utrustning. - En timme.
Titta. Jag har en ny vän.
- Det är reglementet. - Det är ditt svar på allt.
Du ser bra ut.
Borde du vara uppe?
Jag blev galen där nere, så de släppte iväg mig.
- Så bra. - Ja.
Jag vill följa med på uppdraget.
Du sa ju själv att du inte klarar utomvärldsaktivitet.
Medlet som Beckett ger mig, det som håller mig klar i huvudet,
- de ökar dosen hela tiden. - Jag vet. De sa det.
Jag vet inte hur mycket tid jag har,
men det sista jag vill är att sitta på mina...
...muterande händer medan mitt team riskerar sina liv
för att hitta ett botemedel. Jag borde vara med dem.
Nej, tyvärr.
- Vad är det värsta som kan hända? - Du kan riskera uppdraget.
- De har nog att oroa sig för. - Är jag en belastning?
- Ditt tillstånd kan försämras. - Jag klarar det här.
Bra att du känner så, men det vore oansvarigt...
- Det är mitt liv vi pratar om. - Jag vet det.
- Jag ska med på uppdraget. - Nej, John.
Helvete!
Ingen fara!
Det övertygade nog inte dig.
Nej, inte direkt.
- Jag går tillbaka till sjukan. - Ja.
Vad letar vi efter?
Enligt De Gamlas databas, en grotta.
Sval, fuktig och mörk, och något jag översätter med "hemsk, otäck".
En grotta håller rovdjuren borta från äggen.
- Jag trodde de var rovdjur. - Jag lovar att det finns något värre.
- De måste äta någonting. - Tack.
Varsågod.
Bergen börjar här borta. Där finns det nog grottor.
Vi skyndar på.
Vad sysslar du med?
Korpral, lämna oss, tack?
- Vad är det för fel? - Det här.
"Till all personal på Atlantis avseende nya säkerhetsbestämmelser?"
Är det något du inte håller med om?
Du håller bara Sheppards plats.
- Glöm inte det. - Han har gjort ett bra jobb.
Det finns misstag som jag tänkte rätta till.
Så du ändrade dem utan att prata med mig.
Jag behöver inte konsultera dig
för att sköta de militära operationerna på basen.
De säger att du tänker ändra utomvärldsteamen.
Sheppard gjorde lite bakvänt.
- Jag tänkte... - Du tänkte fel.
Vi vet inte när Sheppard blir bättre.
Det verkar inte bli snart.
Tvärtom, så tänkte jag göra mer
än att bara hålla Sheppards plats.
Se på schemaläggningen, arbetsfördelningen...
- Det behövs inte. - Nån måste göra det.
- Jag vet vad du gör. - Jag försöker förbättra det.
Jag säger inte att det är fel, eller att förändringarna är fel.
Ursäkta? Det är precis...
Du kunde ha väntat en vecka eller till och med en dag.
Att du förändrar sättet som John Sheppard gör saker på
bara timmar efter att du fått befälet, sänder en signal,
att han inte kommer tillbaka.
Tror ni det är här?
- Det luktar som om något bor där. - Ja, eller dör.
Jag ser inte så långt in.
Det är äckligt.
De är där inne.
Och du var tvungen att ta i och lukta på det, för att ta reda på det.
- För att se om det är färskt. - Hur färskt?
- Hur gör vi det? - Vi går in dit,
vi hämtar några ägg, och sen går vi ut.
Ronon, Teyla, ni tar täten med mig.
Walker, Stevens, ni tar kön.
Ni två håller er i mitten och försöker att inte bli bitna.
Någon borde kanske stanna kvar.
Så du är ensam här när ett dussin kommer rusande ut?
Jag håller mig i mitten.
Då går vi.
- Hörde ni? - Ja.
Vi verkar ha kommit rätt.
Tror du att det hjälper?
När de ser din nacke först tycker du inte att det är dumt.
- Var ska äggen vara? - De har ett stort bo.
Jag hoppas vi ser det.
John?
Låt dem vara.
- Va? - Lamporna. Låt dem vara släckta.
Visst.
Jag tänkte komma och öva mig på att trösta.
- Hur är det? - Jag muteras till en insekt.
Hur är det med dig?
Vill du bli uppdaterad om teamets framsteg?
De har hittat en iratus-grotta, och de har gått in.
Bra.
De är snart tillbaka.
- Snart. - Ja.
Och sen då?
Jag vet faktiskt inte.
Hur är det med dig?
- Ska jag hämta någon? - Vem skulle det vara?
- Om du behöver en läkare... - Jag behöver bättre bevakning.
- Ursäkta? - Minst två män vid min dörr.
- Förr, hellre än senare. - Vad pratar du om?
Lita på mig, Elizabeth. Du kommer att behöva det.
John...
- Herregud. - De måste skynda sig.
- Du borde vara på sjukavdelningen. - Det är inte tillräckligt säkert.
Medlet håller mig bara klar. Det hindrar inte retroviruset.
- Men ändå... - Argumentera inte!
Det är inte säkert att vara nära mig.
Ställ fler vakter vid min dörr, och försvinn härifrån.
Visst.
- Fördubbla bemanningen. - Kod 1-6.
Doktorn...
Herregud.
Jag tror det är här.
- Hur ska vi göra? - De kommer att försvara ungarna.
Vi kan avleda uppmärksamheten.
- Är du frivillig? - Jag ska vara tyst.
Jag tror inte att vi kan få tag på några ägg
utan att de anfaller.
Jag har den här, men jag måste under.
Ge mig vattenflaskan.
Vi vet en sak om de här sattygen
- och det är att de avskyr saltvatten. - Hur hjälper det oss?
Titta.
Inte så dumt.
Håll tyst.
- Doktorn... - Vi har nått så långt.
- Se upp! - Fan.
Carson, spring!
Ut härifrån! Se er inte om!
Se er inte om!
Walker, Stevens, kom ut därifrån!
Har ni uppfattat?
Tänt var det här!
Jag tror det stoppade dem.
Vi stannar inte och ser efter.
Vi avbryter uppdraget.
- Vi kan inte ge upp. - Vi har förlorat två man där inne,
så om du inte kommer på ett annat sätt att få tag på äggen, är vi klara.
Uppfattat? Nu går vi.
Boet är välbevakat av hundratals insekter, kanske tusentals.
- Jag tror det är omöjligt. - Vad gör vi då?
Utan stamceller, är vår plan inte lovande.
Jag berättar det.
Hur mår han?
- Jag skulle inte gå in. - Det är ingen fara.
John?
Ungefär nu brukar jag ställa en dum fråga, typ:
"Hur mår du?"
John?
Vårt team kom tillbaka från uppdraget.
Boet var för välbevakat.
Vi kunde inte få tag på äggen.
- De gjorde sitt bästa. - Sitt bästa?
- Insekterna anföll. - Försök igen.
- Det kan jag inte. - Varför inte?
- John... jag förstår... - Om du inte gör det...
...så döda mig nu.
- John. - Det är bättre för oss båda.
Det kan jag inte.
Försök igen då.
Vi förlorade Walker och Stevens.
Jag riskerar inte ett team till. Jag offrar inte fler liv.
Weir här. Vi har ett larm.
Överste Sheppards rum.
BIOMETRISK SENSOR AKTIVERAD
Vi har hittat honom.
Nej, det rör sig för fort.
- Det är han. - Fyra grupper.
Omringa honom och närma er. Han måste stoppas.
Använd det våld som behövs.
Ni använder våld som en sista utväg.
- Det är inte Sheppard längre. - Ni hörde mig.
Kommer du?
Ja.
- Stäng Stjärnporten. - Visst.
Du sa att han inte kunde transportera sig.
- Jag trodde inte han var klar nog. - Stäng ner dem.
Då kan inte dina mannar röra sig.
Bravo-teamet, ni är på däck.
Målet finns på våningen under.
Ni hörde. Nerför trapporna.
- Ronon, vart ska du? - Låt honom gå.
Bravo-teamet och Sheppard är i samma rum.
Han borde vara hos er.
Ser någon honom?
Ovanför oss!
Överste!
Snälla. Tvinga mig inte att skjuta.
Få hit doktorn. Jag har honom.
Han ligger i medicinsk koma. Så han inte tar sig loss.
- Bra beslut. - Vad händer nu?
Retroviruset tar över.
Vad betyder det?
Kan vi inte stoppa retroviruset inom ett dygn,
kommer John Sheppard att vara borta.
Ni är uppe sent.
Kan du inte sova heller?
- Några framsteg? - Nej.
Han ligger i koma. Han har inte ont i alla fall.
Om jag går ensam kanske...
- Det diskuterar vi inte. - Jag är inte bra på att sitta still.
Jag förstår.
Jag förstår hur du känner det.
Vi har stängt sjukan men om ni känner...
Jag menar att om ni vill säga adjö
så borde ni göra det snart.
- Är det dags för det? - Jag tror det.
Dr Weir, jag behöver prata med dig.
- Vad är det? - Jag har en idé.
Det slog mig just.
Det faktum att han är muterad kan bli hans räddning.
Förklara det.
Hans svettkörtlar producerar deras feromon.
- Och? - När vi var i grottan,
visste insekterna att vi inte hörde dit,
så de gillade inte att vi kom nära boet.
Så om vi kan framställa artificiella feromoner
- så kan vi förvirra dem. - Det skulle funka.
- Utmärkt plan, Carson. - Jag önskar det vore det.
- Hinner ni inte det? - Nej, det skulle ta dagar.
Sheppard har bara ett dygn
innan retroviruset har orsakat obotliga skador.
Värdelös plan.
Det finns bara en person som inte behöver artificiella feromoner.
Sheppard?
Han kan gå in i grottan och insekterna bryr sig inte.
Överste Sheppard mår inte bra.
Han har slutat med medlet som höll honom klar.
Jag trodde det slutade verka.
Ger vi honom en massiv dos kan han möjligen slutföra uppdraget
-innan vi förlorar honom. - Kan inte så mycket...
Döda honom? Jo, det är fullt möjligt.
Även om jag visste det säkert,
vore jag frestad att erbjuda honom en sista klar timme.
Gör det. Hämta utrustning. Ta med honom till grottan.
John?
John...
- Du är på sjukavdelningen. - Jag beklagar huvudvärken.
Det är en bieffekt.
- Har jag skadat någon? - Nej, inte allvarligt.
- Sköt Ronon mig? - Du förtjänade det.
Vi har ont om tid.
Den här dosen verkar i en timme.
Vill du åka på ett uppdrag?
- Du inser att du måste... - Den är laddad.
Han är klar.
Kul att se dig på benen.
Kom då. Vi har ont om tid.
Lycka till.
Ta den och samla så många du kan.
Åtminstone en behållare. Förstår du?
Överste Sheppard?
Vi kan inte följa med men du måste skynda dig.
Det tog lång tid att ta sig hit.
Vad är det?
Det är så lång tid som jag tror medlet verkar.
- Så han... - Vi vet inte säkert.
- Vi borde gå in. - Och göra vad då?
- Om medlet har slutat verka... - Är han bortom vår hjälp.
Jag hör något.
Överste!
- Är det tillräckligt? - Jag tror det.
Det kommer inte att gå över direkt
men det har börjat gå tillbaka.
- Så han kommer tillbaka. - Så småningom.
Bra gjort, att ännu en gång höja medicinen till riktig forskning.
Tack, Rodney.
Du kan äntligen få sova.
- Håll mig underrättad. - Visst.
- Vi kan kanske... - Stanna ett tag.
- Om det går bra. - Självklart.
Om och när Sheppard återupptar sina plikter,
hoppas jag att han överväger förändringarna.
Gör han det, är det upptill honom.
Och Daedalus åker tillbaka till Jorden inom en vecka.
Vi får försöka klara oss utan dig, tills du är tillbaka.
Oavsett vad du tror om mina avsikter, dr Weir,
så är jag inte din fiende.
Tro mig, överste, det vill du inte vara.
Bra. Lyft, lås, gå runt lås fast och håll. Förstått?
Överste.
Borde du vara uppe?
Jag har varit instängd så länge.
Ge dig.
Du ser ut att må bra. Känner du dig som dig själv igen?
Enligt min DNA, är jag 100 % John Sheppard igen,
fast jag måste säga att
jag ser fram emot att bli av med det här nån gång.
Men det ska visst försvinna.
När jag har legat där de senaste veckorna,
har jag kommit ihåg saker,
saker som jag har gjort som inte är likt mig.
Du menar när du anföll säkerhetsvakterna?
- Ja, det var en sån sak. - Ja.
Det finns en sak till som jag borde be om ursäkt för.
- Tänk inte mer på det. - Bra.
Det ska jag inte.
Trevligt att du är tillbaka... John.